Oppveksten min var vanskelig. Jeg havnet alltid i trøbbel.
Kom her, Jack!
Jeg fikk høre at jeg var aggressiv.
Jeg ville ikke innrømme det, men det var sant.
Og jeg kunne ikke styre det.
-Hvor mange var det? -Ti.
Godt. Nå ber du om unnskyldning.
-Han satte albuen i ansiktet mitt! -Og du tok hevn. Be om unnskyldning!
Unnskyld at jeg...
Unnskyld at jeg kastet ballen på deg.
Så fort jeg ble forbannet, kjente jeg hvordan noe begynte å vokse i meg.
Jeg kunne ikke stoppe det. Og så klikket det bare.
Men jeg hadde ikke alltid vært sånn. Som barn var ikke noe galt.
Alt var perfekt. Jeg hadde en herlig familie.
Jeg var som alle andre barn. Jeg likte biler og TV-spill.
Jeg likte til og med å danse.
Hver sommer pleide vi å campe.
Jeg var mest med lillesøsteren min. Jeg tok meg av henne.
Ta det rolig, Cindy.
Ja, livet var behagelig.
Men en kveld skjedde noe som forandret alt.
Opp med deg.
Ro deg ned, Cindy. Hold opp!
Se på dette.
Prøv dette.
Cindy? Nei!
Cindy! Kom tilbake!
Cindy?
Jack!
Løp!
Jeg ble aldri meg selv igjen.
Da jeg var i 20-årsalderen følte jeg meg moden for terapi.
Jack Brooks er her. Han har ikke ringt. Har du tid?
Ok. Send ham inn!
Jack... Jeg trodde ikke at jeg skulle se deg igjen.
Jeg var på vei til Wal-Mart, så-
-jeg hadde tenkt å stikke innom og se hva som skjedde.
-Hva er det? -Jeg jobber fremdeles.
Jeg er fremdeles rørlegger.
Eve har overtalt meg til å ta et tåpelig kveldskurs.
Naturvitenskap. Det er det eneste man kan lese nå. Det suger, men...
Men ellers er det bra. Jeg har ikke fått anfall på en stund.
Det er flott.
Jeg fikk et for noen dager siden, men...det var ikke noe alvorlig.
Jeg fikset det. Så jeg har det bra.
-Hvordan er det med deg? -Bra.
Så fint.
Jack...
Hva har hendt med hånden?
Hva som har hendt med hånden?
Ingenting. Det var ikke engang min feil.
Jeg var på Wong&apos;s. Wong&apos;s vårruller, du vet.
Jeg skulle fikse skittoalettet deres. Jeg gjorde dem en jævla tjeneste.
De ville betale meg i vårruller. Jeg liker deres vårruller.
Jeg avsluttet jobben og er på vei ut til bilen-
-når herr Wong kommer ut og sier at doen har eksplodert eller noe.
Så det er min feil? Jeg får kjeft for at jeg prøvde å hjelpe typen!
Han skriker til meg på kinesisk!
Så jeg slo til ham og han falt.
Jeg ødela hånden. Vårrullene ble mos.
Så gikk jeg hjem og prøvde å gjøre pusteøvelsene.
Det funker ikke! Hvorfor bet du gjøre sånne tulløvelser?
Jeg slo i stykker brødristeren! Naboene mine begynte å klage.
Så nå...må jeg gå til Wal-Mart og kjøpe en ny forbannet brødrister.
Jeg går. Jeg ser at du er opptatt. Det var snilt at du tok imot meg.
Hvis vi ikke ses igjen, så lykke til med alt...
Hvis du får en sjanse så burde du prøve vårrullene på Wong&apos;s.
Jøss...!
Herr Brooks...
Kan du tenne når du likevel står der?
Du rakk ikke filmen, Jack. Men den var ikke særlig interessant.
Var den vel?
Håper dere har bøkene deres. Slå opp kapittel seks.
HVOR I HELVETE HAR DU VÆRT?
Nå skal vi se om alle hørte etter.
Kan noen si hva symbolet for grunnstoffet natrium er?
-Ja, Janice? -En stort N og en liten A.
-Og hva er natrium? -Det er salt.
Ikke helt.
Du forstår, natrium er et alkaliemetall.
En interessant detalj om navnets opprinnelse-
-er at det ble kalt &quot;soda&quot; av engelskmennene.
Det ble isolert i 1807-
-av Sir Humphry Davy-
-gjennom elektrolyse av kaustisk soda.
-Stor N, liten A... -Hør etter! Du burde notere.
Jeg har ingen penn.
Spøker du?
Når vi blander klor med natrium,-
-så får vi fram natriumklorid.
Noe vi pleier å kalle...?
-Bordsalt. -Bra, Janice.
Natrium i ren form kan være mye formbart-
-og reagerer sammen med fuktighet.
Så for å beskytte natriumet, har vi omgitt det med olje.
Nå skal jeg skjære løs et lite stykke.
Dere trenger ikke være redde. Det er helt trygt.
Som du kan se, selv med minste lille fuktighet i luften,-
-så reagerer natriumet.
Når jeg legger det i vannskålen, bør det reagere voldsomt.
Kult.
Det var alt for i dag.
Neste leksjon skal vi snakke om molekylær dekonstruksjon.
Til da...
Du gikk glipp av hele timen, Jack! Og du hadde lovet å gi meg skyss.
Jeg satt fast med noen greier.
Du burde forsøke å få orden på livet. Og ring om du ikke henter meg.
Pappa måtte kjøre meg, igjen. Fatter du hvor pinlig det er?
-Jeg ba om unnskyldning. -Jeg vil ikke høre. Kjør meg hjem.
Faen, så fascinerende det er.
Eve, hva var det jeg sa? Du må komme hjem til meg og røyke hasj.
-Sjelene våre kan dukke ned i dette. -Ja...!
Ja, jeg er med.
Du, kamerat... Jeg har merket at du har vanskelig med å komme i tide.
Jeg skriver alle notater på data- maskinen, så det er bare å si ifra.
-Jeg kan brenne en disk til deg. -Det trengs ikke, men takk likevel.
Ikke vær sjenert. Hvorfor blir han sånn?
-Det er klart du er! -Jeg er ikke sjenert.
Får jeg snakke med deg?
-Gjensitting! Nå må du passe deg. -Jeg skal treffe søster om 20 min.
-Hva skal jeg gjøre? -Ta det rolig. Jeg kan kjøre henne.
Er du sikker? Perfekt!
-Jeg ringer senere, Jack. -Han venter.
-Så du trener? -Iblant...
Jack! Hva er det?
Bra. Hvordan har du det?
Toppen. Bra. Det var så vidt du kom hit i dag.
Ja, unnskyld. Jeg satt fast med en greie. Det skulle ikke bli så sent.
-Du må være en opptatt kar? -Ikke egentlig.
Jack, jeg så bilen din på P-plassen. Du er rørlegger, hva?
Ja.
Jeg har hatt trøbbel med rørene mine. Kanskje du kan ta deg en titt på dem?
Ja visst. Når?
Jo før, desto bedre. Rørene driver meg til vanvidd.
-Jeg kan komme i kveld. -Toppen. Jeg bor 20 minutter herfra.
Watson Road 12. Forbi steinbruddet. Finner du fram?
-Watson Road 12. Det fikser jeg. -Takk. Da ses vi senere, Jack.
Jack! Godt du kom. Kom inn.
Her har vi det.
Fullkomment adskilt. Ingenting som forstyrrer.
Bortsett fra Waldo. Jeg begynner sakte, men sikkert å komme i orden.
Stedet har potensial.
Ja, jeg syns det.
Jeg fikk det riktig billig.
Huset har tydeligvis en fæl historie.
Det var en sprø mann som bodde her for lenge siden.
Men jeg kunne ikke motstå prisen. Se opp for trappetrinnet!
Jeg trengte en substans som ville fremme koagulering-
-av de oppløste forurensningene.
Jeg kjøpte en flaske med for formålet passende midler-
-og dro inn til byen.
-Drano, eller? -Liquid-Plumr.
Jeg merket en reduksjon av hydrokarboner-
-som åpenbart resulterte i dannelse av kullresiduum.
Det virker som om det er tett i hovedrøret.
-Hovedrøret? -Dette røret går ut til en brønn.
I hagen, trolig. Pumpen har vært slått av så det har rustet tett.
-Rust? -Det er typisk for så gamle hus.
-Så det er bare et tett rør? -Som jeg ser det, ja.
Det kan ta en stund. Du kan stikke opp, så skal jeg prøve å fikse det.
Jeg roper på deg når jeg trenger hjelp med å spyle i vasken.
Ålreit.
Hvis du sier det, Jack. Det er du som er proff.
Da...stikker jeg opp.
Waldo og jeg... Kom, Waldo!
Ok. Det virker som om det er klart her nede.
Nå kan du spyle i vasken.
Det virker ikke!
Pokker!
Jack? Hvordan gikk det?
Jøss! Du fikk deg en skikkelig smell.
Ventilhelvetet brast og traff meg rett i skallen.
Her.
Det må være stopp overalt. Strømbryteren kortsluttet.
Jeg får skaffe en ny ventil. Håper du klarer deg uten vann i noen dager.
Jeg har vel ikke noe valg. Jeg er lei for det, Jack.
Men alle skritt er framskritt. Du fant problemet, ikke sant?
Jeg antar det.
Hvor mye skylder jeg deg?
-Det trengs ikke. -Nei, jeg insisterer.
Jeg tar ikke betalt av læreren min. Hvordan får jeg ellers karakterer?
Det var snilt, Jack. Takk.
Kom, så får vi plastre deg.
Kom an!
Hvordan er privatlivet ditt?
Er du fremdeles sammen med Eve? Det heter hun, hva?
Hvordan går det?
Jeg vet ikke. Jeg tror at jeg hater henne.
Men jeg vet ikke om det er det eller om jeg hater meg selv.
Jeg forstår.
Beklager at jeg stormet inn her om dagen og oppførte meg som en idiot.
Jeg setter pris på det du gjør for meg.
Kan du fikse problemene mine? For jeg er døende...
Jack, sinnet ditt ytrer seg sporadisk og intenst.
Du trenger kanskje å finne en metode for å slappe av.
Jeg trenger ikke å slappe av. Jeg må bare slutte å bli så sint!
Jeg knuste en flaske mot skallen fordi jeg ikke kunne åpne den.
Jeg må finne en måte for å bli rolig når jeg begynner å bli sånn.
-Hvordan lærer jeg å slappe av? -Du kan prøve meditasjon.
For mange er det en måte å håndtere følelser på.
Du kan prøve en sport. Det vil få deg til å tenke på annet.
Du kan prøve tai chi, yoga, pilates eller yoga-lates, som er en miks.
Så neste gang en tulling avskjærer meg på motorveien-
-så skal jeg stoppe og meditere?
Eller så begynner jeg med badminton. Så jeg slutter å banke folk.
Eller det beste hadde kanskje vært å kjøpe en homsete treningsfilm-
-så kan jeg ligge i bro på gulvet som en jævla gasell i spandex!
Det burde løse problemene mine.
Herregud...! Jeg er kurert.
Hva faen skjedde i går kveld?
Utrolig...!
Kom!
Vær så god, gutt.
Herre Jesus...!
Hva...?
Det var som bare...
Slapp av. Det er ikke noe å være redd for.
Utrolig...
Så du det?
-Jack. -Hei, Herb.
Unnskyld.
Unnskyld!
Howard?
-Hva kan jeg hjelpe deg med? -Jeg trenger en ny sånn ventil.
Det var som pokker...!
Det er en Iron Master.
En...
200.
Jeg har ikke sett en sånn på...
Det er lenge siden.
Jeg må bestille en. Den burde være her i morgen.
Hvor har du funnet denne?
Det er et stort, gammelt hus lengst oppe på Watson Road.
Gutt, jeg skal si deg noe.
Du skal ikke sette din fot der oppe.
Det er ikke bra. Det hviler en forbannelse over huset.
Hva snakker du om?
La meg spørre deg om dette.
Tror du på monstre?
Jeg har ikke hele dagen, Howard.
La oss si det sånn.
Kom innom i morgen kveld når det er roligere her!
Da skal jeg ha skaffet en ventil.
Da forteller jeg kanskje legenden om det gamle huset.
Neste.
Jeg vil snakke med deg om noe. På lørdag har Jen fest. Skal du gå?
-Jeg vet ikke. Jeg liker ikke Jen. -Ikke jeg heller. Jeg har ingen bil.
Faen.
-Den er nok ødelagt. -Jeg bryr meg ikke.
Jeg bruker den likevel ikke.
-Jeg er bare her fordi jeg må. -Jeg vet ikke hva jeg gjør her.
Dette kurset er ganske kjedelig, hva?
Ja...
Lærer Crowley, er du syk?
Syk...? Ja, syk. Syk!
Nettopp. Litt syk.
Tid for time. Litt syk. På tide for timen.
Jeg er skrubbsulten. Timen er over.
Du er som meg, du bryr deg om folk. Det er bare...slik vi er.
Ja...! Du har rett.
-Jeg vet det. -Eve...
-Nå drar vi. -Jeg skal bare røyke ferdig.
Ok. Jeg venter i bilen.
-Forstår du? -Vent litt. Kamerat!
Vent litt, kamerat.
Hvorfor er du sånn?
-Hva snakker du om? -Se på henne!
Se hva du gjør med henne! Du ser det ikke engang.
Hun har det ikke bra. Jeg kan se sånt. Hører du?
-Ja. -Du har det ikke bra.
Det gjør at hun ikke har det bra. Og da har ikke jeg det bra.
Det er ikke bra.
Ok. Det var et fin prat.
Skal du bare gå herfra? Snur du noen ryggen...?
Jeg prøver... Jeg prøver bare å hjelpe deg.
Du må slappe av, og kanskje røyke litt skjønne greier.
-Kan vi dra, Eve? Denne klovnen... -Jeg er ingen klovn. Bli der.
Hun drar ingen steder før du har roet deg. Ok?
-Hold opp! Du kjenner meg ikke. -Jeg kjenner deg, Jake.
-Jeg heter Jack. -Ro deg ned, Jake.
Du trenger bare røyke litt hasj...
Jack!
Hva faen er det med deg?! Du kan ikke gå rundt og slå folk!
Tøyser du? Så du hva som skjedde?
Kjør meg hjem!
-Kjør meg hjem straks! -Gjorde jeg kjæresten din vondt?
Hjelp...!
Jeg tror at jeg har funnet ut noe.
-Hva da? -Jeg tenker på å flytte herfra.
-Hvor da? -Brasil, kanskje.
-Hvorfor akkurat Brasil? -Jeg vet ikke.
Det er langt unna. Det hadde vært godt å komme bort fra alt en stund.
Hvorfor ikke Australia?
Jeg vil ikke dra til Australia. En kamerat sa at det suger.
Så ved å dra til Brasil slipper du alle problemene dine?
Det sa jeg ikke. Men et skifte av miljø hadde vært bra.
Glem det.
Jack, jeg vet at dette er et følsomt tema for deg.
Men det ville hjelpe om vi kunne snakke om din families død.
Nei. Jeg vil ikke prate om det.
Det er ikke sunt å ignorere det.
Hva husker du?
Hva som helst.
Jeg pleide å fortelle hva jeg så.
Alle trodde at jeg var sprø.
Jeg vet ikke hva jeg tror lenger.
Jeg vet bare at familien min er død.
Og jeg flyktet.
-Du var bare et barn. -Ja, men jeg burde ha blitt.
-Jeg kunne ha gjort noe. -Hva skulle du ha gjort?
Jeg vet ikke, men alt hadde vært bedre enn å flykte som en pyse!
Jack, der slo du hodet på spikeren.
Iblant kan sinnet vårt komme av uunngåelige problemer i våre liv.
Du kunne ikke gjøre noe med det. Og nå hater du deg selv for det.
Det er vanskelig, men en gang må du konfrontere det minnet.
Du må finne en måte å tilgi deg selv på.
Takk.
Howard.
Howard!
Howard! Howard!
Gud...i himmelen!
Jeg pisset nesten på meg. Hva kan jeg hjelpe deg med?
Jeg skulle hente den ventilen.
Iron Master 200.
En Iron Master 200? Jeg har ikke sett en sånn på...
Nei, vent...
Vent litt. Jeg fikk inn en sånn i ettermiddag.
To...tre...opp!
-Er du ok? -Ja.
Hva pokker...?
Hva skal du med en sånn til?
Til det gamle huset på Watson Road.
-Det gamle huset oppe på åsen? -Det stemmer.
Du skal ikke sette din fot der oppe. Det hviler en forbannelse over huset.
-Sier du det? -Det kan du banne på!
Da jeg var gutt så flyttet jeg dit med onkelen min.
Emmet. Han var forsker. Han reiste jorden rundt og samlet ting.
Alle typer merkelige gjenstander.
Spesielt en. Det var en lite gjenstand som han fant i-
-Japan, tror jeg.
Det var et hjerte.
Et svart hjerte. Det lå i en forseglet glassbeholder.
Jeg ble fascinert av det.
Jeg var bare en gutt da onkel fortalte om legenden.
For hundrevis år av siden så hadde en demon tatt seg inn i vår verden-
-direkte fra helvetes mørke.
Den hadde bare en hensikt: Å spre sin ondskap blant alle mennesker.
Howard?
Howard, er du der nede?
Ut herfra! Hvor mange ganger må jeg si det?
Du får ikke være i dette rommet! Kom deg opp og vask opp.
En gruppe menn var samlet for å ødelegge demonen.
Mange mistet livet, men til slutt klarte de å drepe den.
Hjertet ble tatt vare på som et trofé.
Men det ble sagt at ondskapen fremdeles lurte inni det.
I årenes løp gikk det i arv, ble solgt på auksjon, ble kjøpt-
-og solgt igjen til det dukket opp i en liten antikvitetsbutikk-
-der onkelen min kjøpte det.
Men så, på et vis...
Tok seg hjertet inn i ham.
Neste dag så han forandret ut.
Send meg tallerkenen!
Han oppførte seg rart. Jeg hadde ikke sett maken til appetitt
Jeg begynte å frykte det verste.
Historien om det elendige hjertet for gjennom tankene mine.
Jeg begynte å lure på om demonen hadde kommet seg tilbake igjen.
Natten derpå våknet jeg av noe fryktelig.
Da innså jeg at onkelen min holdt på å forvandles til noe annet.
Onkel Emmet?
Hva er det, onkel Emmet?
Jeg måtte gjøre det. Jeg slepte ham ut i hagen.
Jeg gravde et dypt hull.
Jeg la liket i en stor trekasse og forseglet den.
Jeg begravde ham. Men en ting skal jeg si deg...
Da jeg la lokket på kassen så kunne jeg høre hjertet.
Det slo fremdeles.
Åt han opp hånden din?
Hvordan kunne du grave hullet?
Faen, det var ikke lett.
Ikke bli sint eller noe, men...
Jeg vet ikke hva du vil at jeg skal si. Kan jeg bare...?
-Kan jeg få betale for denne? -Din lille dritt...!
Her letter jeg hjertet mitt, men ingen bryr seg.
-9,25. -Behold vekslepengene.
Bare vent...
Ti dollar.
Takk, pappa.
Eve... Eve?
Jeg er lei for det, Eve. Han gikk meg på nervene.
Jack! Hold opp.
Jeg forstår meg ikke på deg. Du gjør alt så vanskelig for deg.
Vet du hva du er? Du er arbeidskrevende!
-Jeg sa at jeg er lei meg... -Lei deg...? Du er ikke lei deg.
Du tenker aldri på meg. Du tenker aldri på mine behov.
-Jo, det gjør jeg. -Nei, nei, nei. Det gjør du ikke.
Du fatter ikke hva jeg må gjøre. Jeg har en masse ting på gang.
Så mange ting...!
Som for eksempel skolen. Jeg må tenke på karakterene og på figuren.
-Og jeg lærer å lage mat. -Hold opp! Du lager ikke mat.
Jeg holder på å lære det. Du hører ikke engang på meg lenger.
Iblant søler jeg at vi burde treffe andre.
Hvis det er sånn du vil ha det.
-Unnskyld...? -Jeg trodde at du...
-Gjør du slutt med meg? -Nei, det sa jeg ikke.
Det sa jeg ikke.
Eve?
-Eve! -Hva er det?
Hvordan går det? Bra?
Ja. Og du?
Nei, jeg sang mye karaoke i går. Det var en svært party.
Jeg ble syk.
-Han er nok i bakrus etter i går. -Ja, han ser helt ødelagt ut.
Jeg lagt inn en formell klage. Han setter ikke karakterene korrekt.
Gi meg boken, Trev.
Ingen fare.
Vær så snill, sett dere. Alle setter seg.
Så vi kan...
Begynne!
Da setter vi i gang.
Lærer, går det bra?
Lærer?
Herregud! Løp!
Jack, blås i henne!
-Skynd deg, Jack! -Hjelp til!
Hjelp! Hjelp!
-Kom an! -Jeg brakk tommelen.
Det funker ikke, Jack! Det er bare en ledning!
-Du binder med en jævla ledning! -Beinet mitt! Det er vondt!
-Vi må ut herfra! -Det er vondt! Blør det?
Jack! Hva skal vi gjøre? Hvordan kommer vi oss vekk?
Jeg skal fikse det!
-Hvordan? -Jeg vet ikke!
Hold kjeft!
Jeg skal se på det.
Det ordner seg.
Kom an!
Åpne døren!
Lukk opp døren!
Vi må av sted! Pass deg!
Hva gjør du?
Sånn går det når man kjøper skrap!
Det var en stor hit på den tiden.
Legg armen om din elskede og nyt denne gode gamle...
Hvorfor stopper du? Jack? Hvorfor stopper du bilen?
Er du helt forstyrret? Hvorfor stopper du?! Hva er det med deg?
Løp! Løp!
Våkn opp! Dette er ikke morsomt! Start motoren, Jack!
Holder du på å bli gal?
-Kom deg ut! -Nei! Er du sinnssyk?
Kom deg ut!
-Hva? -Nå!
Hva driver du med? Du kan ikke forlate meg!
Faen også!
Stikk!
Noe ble forandret den dagen.
Jeg følte meg annerledes og trengte få føle det igjen.
Og jeg visste akkurat hvor jeg skulle begynne.
Etter det kunne jeg ikke slutte.
Gamle Howard hadde re visst fins det monstre.
Men nå flykter jeg ikke fra dem.
Nå bruker jeg tiden min på å oppsøke sånne situasjoner.
Jeg er hekta. Og problemet med å håndtere sinnet...
Det er under kontroll.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad PrimeText International AB
Tekstadministrasjon: www.primetext.tv PrimeText International AB